.:: www.HoundDawgs.org::. .:: Newest NORDiC RETAiL!::.
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Rymdstationen Alpha har uppnått kritisk massa i sin omloppsbana.
Dess vikt och storlek utgör nu ett hot mot moder Jord.
Centralkommittén har fattat det kloka beslutet att ta till nödvändiga resurser-
- för att frigöra rymdstationen från jordens dragningskraft.
I stället sätts kurs mot Magellans ström.
Likt den store upptäckaren Magellan kommer Alpha att bege sig ut i det okända.
Som en symbol för våra värderingar och vår kunskap-
- bär den med sig ett budskap om fred och samförstånd-
- till de mest avlägsna delarna av universum.
Våra tankar och böner är med er.
Vi önskar er lycka till på färden.
400 ÅR SENARE
PLANETEN MÜL KONSTELLATION QN34
Melo ine...
Metcha.
- Melo ine. - Melo ine.
Melo ine.
Vi ger naturen åter av det som hon har skänkt oss.
Ge den här pärlan till min dotter prinsessan Liho.
Pappa!
Den är sönder!
Liho!
- Är allt bra? - Ja, jag drömde en mardröm bara.
Nej.
- Nu känns det bättre. - Borde vi inte gå igenom uppdraget?
Det är jag inte alls sugen på.
Inte särskilt proffsigt, major.
Jag maxade med 200 på mitt senaste minnestest.
Imponerande. Men i dag har du visst glömt nåt mycket viktigt.
- Vad då? - Min födelsedag.
Hur kan jag gottgöra det?
Påbörjar nedstigning om tre minuter.
Det är inget du klarar på tre minuter.
- Kom igen nu. - Påbörja inget du inte kan avsluta.
Landar på planet Kyrian om fem minuter.
Förlåt.
Jag vet att du är tänd på mig. Förneka inte det uppenbara.
- Så det är uppenbart? - Absolut.
Präktiga Ivy League-tjejer gillar galaxhoppande styggingar som jag.
Det var just på universitetet jag lärde mig att hålla mig borta från såna som du.
Du hittar ingen bättre.
Helt ärligt, titta på mig.
- Stilig, intelligent... - Blygsam.
- ...modig... - Självmordsbenägen.
- ...bestämd... - Uppblåst.
- ...trogen... - Till dig själv.
- Och dig, du är ju min partner. - Ja, glöm inte det.
Du... Tänk med hjärtat, inte med hjärnan, för en gångs skull.
Jag vill inte bli en i raden på din erövringslista.
- Vad då för lista? - Ta fram spellistan, Alex.
Nej, nej... De flesta där är bara kolleger.
Kolleger? Varför har du då ingen bild på mig?
De betyder ingenting för mig. Jag tog några avstickare när jag var yngre.
- Den senaste var inte så länge sen. - Det är en annan sak med dig, det vet du.
Jag vill att mitt hjärta ska tillhöra dig.
Jag kommer att ge mitt hjärta till en man som raderar sin spellista för min skull.
Det är ju det jag säger.
Det är jag som är den mannen.
Du är en donjuan. Varför tappar du intresset när du vinner en tjejs hjärta?
För att jag letar efter den rätta.
- Du fortsätter ju bara leta. - Det är inte brottsligt.
Nej, det är det inte. Men erkänn att du är rädd för att binda dig.
Skulle jag vara det?
Skojar du?
Nio år inom kåren, fläckfria meriter-
- sju hedersmedaljer och jag har aldrig förlorat en partner.
Inte förrän nu.
Tankning slutförd.
Har du matat in koordinaterna, Alex?
Jag tog mig den friheten, så att ni kunde njuta på stranden en stund till.
- Tack. - Varsågod.
Ni lämnar exorymden om 30 sekunder.
- Tar du landningen? - Ja.
Ta fram min hjärnlogg för de senaste 10 minuterna. Jag drömde nåt skumt.
Hittar du nåt avvikande?
Din hjärnaktivitet är mer intensiv än vanligt.
- Du har emottagit externa vågor. - Förklara.
Vågorna kommer inte från ditt minne. Någon skickar bilderna till dig.
Vet du varifrån de kommer?
Svar nej. Från nuet eller det förflutna, från var som helst i universum.
Vi lämnar exorymden nu.
Tre, två, ett... Lämnar.
PLANETEN KYRIAN KONSTELLATION JR24
- Ta det försiktigt. - Vi är sena.
- Bättre sen än död. - Vill du köra?
Släpp inte spaken. Håll i spaken, Laureline!
Jag ber dig att hålla i spaken, Laureline.
- Slutar du att klaga på min körning? - Ja, förlåt. Du kör bäst i hela universum.
Tack.
- Intercom aktiverad. - Tack.
Vi landar på Kyrian om två minuter.
Ministern ringer.
Agenter Valerian och Laureline, jag utgår från att ni är införstådda med uppdraget.
Hitta omvandlaren och ta den till Alpha för en topphemlig operation.
Omvandlaren är den sista livsformen i sitt slag, så vi litar på er.
- Ja, sir. - Kapten Gibson har mer information.
- Sätt på er nåt anständigare. - Bra idé.
- Stäng av manuell styrning. - Manuell styrning inaktiverad.
Intercom aktiverad.
- Nu kommer de. Intruder 980. - Kontrollera parametrarna.
Två personer ombord, inga parasiter.
- Var är bandet? - Ska ni iväg på uppdrag så där?
Vi ska väl smälta in bland turisterna? Vad skulle vi annars ha? Pandadräkter?
Snygg hatt.
Det här ska gå undan, major.
In på Big Market, leta upp den misstänktes butik och anslut till sergeant Cooper.
Jag jobbar bara med min partner, vi är ett team.
Sergeant Laureline kommer till platsen om 20 minuter.
Överlämningen får ta max tio sekunder.
Har ni inte läst instruktionerna?
Jo... Så klart.
Det hoppas jag.
- En sista titt på instruktionerna, kanske? - Det kan ju inte skada.
- Klarar du dig 20 minuter utan mig? - Hur skulle det gå till?
Gå, du. Var försiktig.
Just det... Jag glömde helt bort att jag skulle fråga dig en sak.
Sätt igång.
Vad då?
Vill du gifta dig med mig?
- Det var inte roligt. - Jag menar allvar, Laureline.
Jag har tänkt på det du sa och du har rätt.
- Jag måste utvecklas, våga binda mig. - Här? Bara så där?
De säljer ju allt möjligt här, det finns säkert en präst som kan hjälpa oss.
Gå nu.
Då åker vi.
Vi vill påminna om att ni som vill uppleva Big Market måste använda utrustningen.
Tack.
Välkomna, allihop! Kom närmare, är ni snälla.
Jag heter Thaziit och jag är er guide här i dag.
Är det någon som besöker Big Market för första gången? Strålande!
Big Market ligger alltså i en annan dimension-
- så ni ser inget utan hjälm och känner inget utan handskar.
Inne på Big Market finns det nästan en miljon butiker.
Vi har en timme på oss. Titta på bokstäverna ovanför ingången-
- och kontrollera att "U" som i "human" är grönt.
Samla ihop er nu, allihop. Bakom er guide, som heter...?
- Thaziit! - Just det! Då går vi!
På med hjälmarna, så går vi genom porten.
Aktivera systemet. Så där, strålande.
Systemet aktiverat.
Välkommen till Big Market!
Hejsan!
Ja, säkert. - Bill, kan jag få min kamera? Tack.
Säg "omelett".
Tack, Bill.
- Nu är det klart. - Tack.
Lycka till.
- Vad fan håller du på med? - Förlåt.
- Håll koll på honom nu. - Ja, sir.
Ta det försiktigt i trappan! Kom, allihop.
Tänk dig, älskling-en miljon butiker!
- Inte mer än vi kan bära, eller hur? - Jag lovar.
- Tolv minuter till lämning. - Uppfattat.
- Jag ser den misstänktes butik. - Bra.
Sergeant Cooper hjälper dig in för att säkra stöldgodset.
- Major Valerian. - Sergeant Cooper.
Man behöver glasögon för att se den andra dimensionen-
- och en transmateria-låda för att föra in föremål.
- Inte minst vapen. - Godkänd.
Sätt på den här.
Mata in din genetiska kod i fram, och sen i bak för att återvända.
- Förstår du? - Kristallklart.
- Lycka till. - Tack.
Tsûuri! Härligt att se er igen. Sätt er.
- Har ni det vi bad om? - Visst.
Men det var inte lätt.
Jag fick offra många mannar för att få tag i den här.
Men den här saken är ovärderlig.
Vad ger ni mig i utbyte mot den?
Enastående!
Jag trodde aldrig att jag skulle få se en.
Ni kommer att få hundratals, så snart vi får det vi har bett om.
Där har vi ett problem, mina vänner.
Om ni ska kopiera upp den här åt mig, kan jag väl lika gärna göra det själv?
Ta det lugnt, mina små lamm.
Vi behöver omvandlaren. Ni vet att vi strider för ett gott syfte.
Jag vet, jag strider också för ett gott syfte-mitt eget.
Ni har tio sekunder på er att släppa vapnen.
Nu kör vi.
Fem -
- fyra -
- tre -
- två -
- ett...
Agent Valerian.
Ursäkta att jag stör, men jag strider också för ett gott syfte-lagen.
- Har vi träffats förut? - Inget snicksnack. Vad vill du mig?
Igon Siruss, du anklagas för att ha stulit en Mül-omvandlare från Federationen.
Innan jag burar in er måste jag beslagta stöldgodset.
- Hur går det? - Snart framme.
- Valerian, din vänstra sida om tre meter. - Uppfattat.
Hörni, rör er inte.
Lugnt och fint nu, knuffa in den i lådan.
- Omvandlaren är i lådan. - Uppfattat.
- Osedda. Tillbaka till basen. Bra jobbat. - Uppfattat.
- Stick härifrån, Valerian. - Jag kommer.
Jag ska hitta dig, agent Valerian.
Var du än är i universum, så kommer jag att hitta dig-
- och döda dig.
Lycka till.
- Valerian har fått problem. - Prioritera uppdraget.
- Hjälp honom, Cooper. - Uppfattat.
Hitta och förstör. Högsta prioritet.
Bild på måltavlan kommer.
- Hur går det, Valerian? - Bra. Jag har nog skakat av mig dem.
- Törstig? - Nej, tack.
- Jag finns 60 meter till vänster. - Knappsatsen funkar inte.
- Behöver du lite energi? - Nej, tack.
Lådan är trasig, jag får inte ut armen.
Skulle du behöva en advokat?
Federal agent i tjänst. Låt mig vara ifred.
- Ånej... - Åjo.
Vad gör du, Valerian?
Da!
Jättekul. Vad heter du?
- Da! - Da?
Kom hit. Testa det här, det är mycket roligare.
Da!
Ha det!
Da! Da! Da!
Allt har sin tid, lillen. Har du inga läxor att göra?
Tvätta av dig och spring iväg till mamma.
- Mamma...? - Da!
Akta!
Ursäkta!
För att få med er era varor, placera dem i transmateria-lådan-
- och mata in er dna-kod. Tack.
Fantastisk! Och så praktisk.
Värdelös, menar du. Du vet inte ens hur man använder den.
Sluta vara en sån surpuppa, den är ju fin!
Bete dig som folk, för en gångs skull.
Som folk? Visst...
Ursäkta!
Hördu!
- Tack för det...! - Förlåt!
- Jag såg inte väggen. - Behöver du hjälp?
Fixa armen bara, är du snäll.
Du bad ju om min hand, men först måste du ha dina egna.
- Är det ett ja? - Sitt still.
- Jag kan inte hjälpa dig om du rör dig. - Snälla, skynda dig.
Sitt still nu, snälla.
Du är avslöjad.
Förlåt, men ammunitionen är slut och tre är på väg hitåt.
En sekund, bara.
Jag har inte en sekund.
- Nu är det klart. - Tack.
Vad skulle jag ta mig till utan dig?
För att få med er era varor, placera dem i transmaterialådan-
- och mata in er dna-kod. Tack.
Apport.
Ni är upptäckta. Fortsätt framåt.
- Vad ska vi göra? - Springa.
- Täck dem, Zito. - Ska bli.
- Kom igen, nu kör vi! - Jag kommer!
Zito, få bort den där vi har efter oss.
Det fixar jag.
Skjut den!
Alex, vi behöver dig.
Nu drar vi.
Äsch, han förstörde min klänning.
Jag kör manuellt, Alex. Förbered för exorymdfärd.
- Har du koordinaterna till mötesplatsen? - Ja...
- Vad var det, Alex? - Vi har en fripassagerare.
Härligt... Vänta.
Major Valerian, ni är nästan 20 minuter sena.
- Tiden går fort när man har roligt. - Vi har Mül-omvandlaren.
Strålande. Kan ni berätta vad ni gör 17 ljusår från mötesplatsen?
Det låter inget vidare, men vi är där om nio minuter. Låter det bättre?
Jag framför er ursäkt för förseningen till kommendören.
Ja, gör det.
Vi lämnar exorymden om fem sekunder.
Nån kommer att landa med en smäll.
Okej, nu ska vi se hur du ser ut.
Inte mot mig, tuffing. Kom.
Var inte rädd.
Jag ska ta hand om dig. Kom här.
Hej.
Oj, vilka fantastiska ögon du har.
Du ser lite sliten ut, vi ska se till att du får tillbaka lystern.
Låter det bra?
Kom.
Lite höggradigt uran, och du blir som ny.
Håll i dig, tuffing.
Alex...
Analysera den här, är du snäll.
En kraft på 20 megaton?
Det stämmer. Det finns tio gånger mer energi i pärlan än i hela vårt skepp.
- Varifrån kommer den? - Från Mül. En planet som låg i QN34.
- Låg? - Den finns inte mer, sen 30 år tillbaka.
Jag vill se hur den såg ut.
Riklig vegetation. Ett fåtal arter, men inget av intresse.
Den i min dröm var ganska... intressant.
Zooma in.
- Använd vår kod. - Det räcker tyvärr inte, major.
- Åtkomsten är begränsad. - Till vilken grad?
General. Fem stjärnor.
Varelsen i min dröm hade just en sån pärla i ett halsband.
Uppfattat, major.
Vi lämnar exorymden om en minut.
Han är riktigt söt och snäll.
- Du kanske får konkurrens. - Det gör inte mig nåt.
Jag väntar fortfarande på ditt svar.
Jag må vara självupptagen ibland, men frieriet var på allvar.
Vi måste slutföra vårt uppdrag, major. Den hemliga delen återstår.
Eller sviker ditt perfekta minne dig igen?
Säkerhetsbälte.
Vet du vad?
Jag ska be om tio dagars ledighet och ta med dig till universums vackraste strand.
En riktig strand, den här gången.
Den perfekta platsen för en smekmånad.
Tio sekunder...
Smekmånaden kommer först efter bröllopet. Det vet du väl?
- Säkert? - Ja.
Tre, två, ett... Bromsar in.
- Vad gör du, Alex? - Förlåt. Det var mycket trafik.
- Vill du att jag kör? - Nej då. Nej, tack.
Välkommen till Alpha, de tusen planeternas stad.
Uppdatera oss, Alex.
Så gärna.
Alphastationen har vuxit sju procent i år.
Sen den lämnade jordens omloppsbana har den färdats drygt 110 miljoner mil.
- Invånarantal? - Nästan 30 miljoner.
3236 arter från universums fyra hörn bor här-
- och bidrar med sin respektive kunskap och kultur.
Fler än 5000 språk talas här, datorspråk ej inräknade.
Demografi?
I de vätskefyllda delarna i söder lever 800 arter i olika typer av vätska.
Till exempel de fredliga poulongerna som odlar kobolt.
I norr finns gasområdet där azin-mö lever.
Deras oerhörda känslighet-
- gör dem till specialister inom neuroteknik och molekylär struktur.
De kan bygga celler av alla slag.
Öster om dem har omeliterna en stor koloni.
De kontrollerar informationsteknik, finans och bankväsende.
I väst, i en trycksatt atmosfär-
- finns nio miljoner människor och kompatibla arter.
Hem, ljuva hem.
Ekonomin har varit katastrofal i ett år. Önskas en sammanfattning?
Nej, det räcker så för i dag.
Intruder XB982 har tillstånd att docka i sektion 1.
- VIP-tillträde. - Där ser man, vi är kändisar.
- Ni är sena. - Ursäkta, det var mer invecklat än väntat.
Förbered er på det värsta, så blir ingen besviken.
Det ska jag tänka på, sir.
- Har ni kontrollerat omvandlaren? - Han är i gott skick.
- Får jag fråga vad det är som pågår? - Följ med mig.
Lås upp.
För ett år sen upptäckte vi en radioaktiv zon i mitten av stationen.
Inga signaler kom igenom och ingen av de sonder vi skickade dit kom tillbaka.
Ett specialförband fick i uppdrag att komma så nära zonen som möjligt.
- För att definiera hotbilden. - Och?
Ingen kom levande därifrån.
- Vet ni vem som kan ha attackerat dem? - Nej.
Så här ser det ut i dag.
Luften där går inte att andas, den är mycket förorenad.
Den fortsätter att växa, som en tumör.
En tumör som snabbt måste opereras bort.
Annars sprider sig cancern och ödelägger Alpha på mindre än en vecka.
Vem kan tjäna på att förstöra Alpha? Nästan alla arter finns ju samlade här.
Bakom alla massförstörelsevapen står en mördare.
Vem det än är, så är det ett hot mot oss alla som måste elimineras.
Den här vägen.
Rådet ger er klartecken-
- men vi rekommenderar att internationella lagar och rättigheter ska respekteras.
Det ska jag personligen se till.
Agenterna Valerian och Laureline ansvarar för ert personskydd.
Det kommer inte att behövas, jag har specialtränade k-troner...
Det är en direkt order.
De två agenterna ska rapportera in fortlöpande.
Som ni önskar.
Mina herrar och min dam, lycka till.
Eftersom vi ska samarbeta får ni gärna ge oss en sammanfattning.
Jag ska tala med säkerhetsrådet om några minuter.
Ni kommer att få veta allt ni behöver.
Det här ska bli väldigt roligt.
Hej, snygging. Nu ser du mycket piggare ut.
Jag fick lära mig en del om er i skolan-
- och jag är mycket nyfiken på att se om det stämmer.
Oj...
Du ska följa med mig och shoppa.
Vänta här.
- Nåt nytt? - Inte än.
Han säger inte ett knyst, men jag ska testa nåt nytt.
En timme till.
Har han inte börjat prata då, så döda honom.
Ska ske.
Om något går snett med den här operationen så vet ni vad ni måste göra.
Oj... Ni verkar ta mitt personskydd på stort allvar.
- Det är honom vi vill skydda, han är unik. - Måste han följa med?
Mül-omvandlaren kan kopiera upp vilken produkt som helst i rekordfart.
Det blir passande vid förhandlingar.
Blir det ens tal om förhandlingar med er K-tronarmé?
Ni sköter mitt personskydd, så sköter jag förhandlingarna.
- Ge mig den. - Det vore inte så klokt.
För er personliga säkerhets skull är det bäst att Laureline passar parveln.
Knappast, major. Jag har högst grad...
Djuret är det sista i sitt slag. Hela universum är ute efter det.
Därför vill major Valerian att jag ska ta hand om det.
Som ni vill.
Håll er nära mig, bara.
Rådet väntar.
Okej... Då sätter vi igång.
Vänta här.
- På väg till mötet. - Uppfattat, general.
Håll koll här, jag tar frontlinjen.
Ska ske!
FÖRENADE MÄNNISKOFEDERATIONEN
Delegater, tack för att ni hörsammat oss så snabbt.
Som utvald representant för Människofederationen-
- har jag sammankallat Alphas säkerhetsråd på grund av den rådande krissituationen.
Som ni vet har hjärtat av Alpha förorenats av något-
- vars kraftkälla vi inte känner till.
Människofederationen har gjort flera mindre militära ingripanden-
- för att förvissa sig om hotets allvarlighetsgrad-
- men samtliga har misslyckats och inneburit betydande förluster.
I ljuset av detta alarmerande hot mot oss alla, ber Människofederationen...
- Är allt bra? - Ja, du missar allt det roliga.
Ingen fara, snart ligger vi på stranden.
Nu svarar jag på eventuella frågor om operationen.
13:e bataljonen, specialangreppsdivisionen.
- Där är hon. - Jag sa ju det!
- Precis vad jag behöver... - Vad då?
- Doghan-daguier. - Jaha.
- Härligt att se dig, agent Laureline. - Vackrare än nånsin.
- Vad vill ni? - Vi kan fler än 5000 språk.
- Det kommer väl till pass... - ...på en sånt här ställe.
- Behöver du hjälp? - Jag har en egen översättare.
- Gå nu. - Fråga om de vet nåt om Mül.
- Planeten Mül... Ringer det nån klocka? - Ett mycket känsligt ämne.
- Då ska du tala med... - ...major Samk.
Alex?
- Han dog för ett år sen. - Under besynnerliga omständigheter.
- Det förklarades inte helt. - Mord, menar vissa.
Major Samk var expert på Mül.
- Han tog med sig allt han visste... - ...i graven.
- Om ni får veta nåt är vi intresserade. - Vi hjälper dig gärna, Laureline.
- Innan vi går... - ...vill vi ge dig...
- ...lite information. - Gratis.
Gratis? Är ni sjuka?
- Omvandlaren är dyrbar. - Och mycket eftertraktad.
- Prisjägarna kommer... - ...fortare än du anar.
- Vilka prisjägare? - Det första tipset var gratis.
- Nästa får du betala för. - Men du får rabatt.
General, larmet går i sektion B.
- Vad är det, Alex? - Ett dussintal individer närmar sig.
- Vad då för individer? - Går inte att fastställa.
Er information är numera värdelös. Försvinn härifrån.
Stick, era duvor!
- Vad är duvor för nåt? - Vet inte.
- Var kommer de in? - Överallt, de går genom väggarna.
Jag måste veta vilka de är.
Hör upp, vi måste evakuera.
- Jag kan inte avläsa deras dna. - Va?
Dörren är låst. Vi kommer inte ut.
- Laureline. - Jag kommer.
- Evakuera kommendören. - Uppfattat.
Lås dörren, general.
- Vi måste evakuera, kommendör. - Kom.
- Den fungerar inte. - Öppna dörren, Alex.
- Vad var det där? - Pärlfolket. De tog med kommendören.
Ta den här. Befria generalen och spåra dem från kommandobryggan.
- Är allt igång igen? - Ja.
Inta era positioner!
- Visa status för major Valerian. - Ska bli.
- Jag ser dig, Valerian. - De är borta, lokalisera kommendören.
Jag ser honom. Han är vid bryggan, säkert på väg mot skeppet.
Okej... Vilken väg är kortast?
Nordnordost, 113 grader.
60, 70, 80, 90...
- Rakt in i en vägg? - Du bad om den kortaste vägen.
Kortast, kanske, men inte enklast.
Fortsätt, du är snart framme.
De är vid ett annat skepp, omärkt av okänd modell.
De har gått ombord, Valerian. Ny plan: 140 grader ost, Alex hämtar dig.
- 81? - Ja, 81. Rakt fram.
- 81? Är du säker? - Ja, jag är säker.
Jag hoppade ut och faller nu genom rymden.
- Ledsen, jag sa fel. 18 var det. - Ingen fara, alla begår misstag.
- Hur tar jag mig härifrån? - Alex, hämta honom vid 81.
Jag är inne. Stäng.
Ge mig stranden nu.
Jag vet inte varifrån ni kommer, men jag vet vart ni ska.
Avvakta, Valerian. Vi analyserar deras försvarssystem.
Sköldarna är för avancerade, ni kommer inte igenom.
Jag prövar med nåt större.
Helvete!
- I vilken av dem är kommendören? - Klockan nio, långt ner. Skynda dig.
Den är det, tappa inte bort den.
Var försiktig, Valerian.
Skeppet är för stort, jag tar min rymdskoter.
Okej.
Du närmar dig den döda zonen. Ta dem innan vi tappar kontakten.
Jag jobbar på det.
Du måste vara snabbare.
- Jag tappar dig om tio sekunder. - Här får du!
- Vem var smartast nu, då? - Fem sekunder, Valerian.
Nej... Inte jag.
- Valerian? - Jag kan inte bromsa den!
Kom igen... Kom igen.
Flyger in i röd zon. Flyger in i röd zon.
Hör du mig, Valerian?
Laureline! Jag kan inte styra!
Laureline!
Svara, Valerian. Svara.
- Svara, major. - Kan du hjälpa till, Alex?
För mycket störningar. Majorens signal är förlorad.
Valerian?
Hör du mig, Valerian?
- Han är borta. - Vart ska ni?
Hämta min rymdskoter.
- Ni ska inte åka efter honom. - Varför inte?
- Zonen är fiendekontrollerad. - En fiende vi inte vet nåt om.
- En fiende som precis anföll oss. - Ingen av oss kom till skada.
- Varför skonade de oss? Ge mig ett skäl. - Jag vet inte.
Valerian har sett dem förut, de kommer från Mül.
Mül förstördes för 30 år sen. Det du säger går inte ihop.
Det är uppdraget som inte går ihop, nån ljuger för oss.
Medan du tar reda på vem ska jag rädda min partner.
Major Valerian är en ovärderlig agent, general.
- Ni har inte råd att förlora honom. - Jag har inte råd att förlora er båda.
Lås in henne.
Gå över till högsta beredskap och se till att hitta kommendören.
Ja, sir.
Jag vill inte läxa upp er, men borde ni inte sätta handbojor på mig?
För det första säger regelverket det och för det andra är jag rymningsbenägen.
Bra jobbat, killar.
Vi behöver prata.
- Oj, vad mörkt det är. - Nu är vi illa ute.
- Aj! - Förlåt.
Hitta Valerian, annars hittar kulorna till er. Du står först på tur.
- Nej, nej... - För att undvika sånt här...
- ...är allt vi vet... - ...uppdelat i tre.
- Dör en av oss... - ...försvinner informationen.
- Det vore ju synd. - Okej, men jag har inte mycket att ge er.
- Kommendören skulle ha... - ...använt omvandlaren för att betala.
Men han har blivit bortförd.
- Han hade omvandlaren med sig. - Om ingen annan hade den.
- Varifrån kommer den informationen? - Ingenstans.
- Det är bara vår slutsats. - Vi kan människor.
- De är så förutsägbara. - Då har ni aldrig träffat en kvinna.
- Okej, okej. - Lugn.
- Vad vill du veta? - Valerians position.
- Svårt. - Men vi kan hitta honom.
- Med exakt precision. - Hur mycket?
- 100 baduler. - Var.
Glöm det.
Det här är allt jag har.
- Diamanter är mindre värda... - Förhandlingarna är avslutade.
- Vi litar på dig. - Och accepterar avtalet.
Bra. Ta mig till Valerian. Nu.
Följ oss.
Philips, ta dig till platsen där majoren försvann.
Milo, sök upp agent Laureline och ta hit henne.
- Informera ministern, Neza. - Ja, sir.
Ge mig några minuter.
Lås upp.
Jag vill ha all information om planeten Mül.
Vem har behörighet till filen?
ÅTKOMST NEKAD
- Nu är vi här. - Jag gillar inte det här stället.
Ge mig den.
Det här känns inte bra.
Bingo.
- Vad vill ni? - Vi vill fiska.
- Hjärnbarksmanet. - Gärna en hane.
- Det är inte säsong nu. - Här!
- Hanar är svårare att fånga. - Och här!
Välkomna ombord.
Grejen där... Ner.
- Ner med grejen. Ner. - Den här?
Där... Bromosaurusar.
- Är de farliga? - Inte direkt.
Akta bara så att de inte andas in dig.
Där... Där har vi en hane.
- Hur ser du det? - De är mycket mindre än honorna.
- Hur vet du att den har en manet på sig? - Det har alla hanar.
Bromosaurusen blåser ut rent vatten som maneterna behöver för att överleva.
Därför lever de på dem året runt, det är så de får sin hyperkänslighet.
Len som siden...
Kan jag hjälpa till? Jag kör bra.
- Bälte. - Va?
- Bälte på. - De skulle väl inte vara aggressiva?
- Bara när man tar deras lilla kompis. - Härligt.
Jag heter Bob, förresten.
Hej.
- Vi har bråttom. - Hjärnbarksmaneten är mycket ömtålig.
- Visa bilder på Valerian. - Så visar den vad den har sett.
- Visst, men hur? - Sätt den på huvudet.
- Ner till axlarna. - Skojar ni?
- Aldrig när vi jobbar. - Lite som osmos.
- Ni kan kommunicera. - Men var försiktig.
- Stanna inte inne... - ...mer än en minut.
- Då börjar den gnaga... - ...på ditt minne.
Härligt.
Nåt annat jag bör veta innan jag stoppar huvudet i munnen på den?
- Det är inte munnen. - Börja nu.
Lycka till.
- Bara en minut. - Inte en sekund längre.
Var har jag den nånstans...? Där är den.
Nu så.
Vad spännande det är.
Valerian?
Jag jobbar bara med min partner.
Svara, Valerian!
Hur kan jag gottgöra dig?
30 sekunder!
Svara, Valerian!
Här får du!
Laureline!
Valerian!
- Valerian! - Laureline!
40 sekunder!
Valerian!
- 50 sekunder! Kom ut! - 55 sekunder!
Valerian!
Valerian...
Valerian!
Var försiktig.
- Otroligt. En minut! - Och tio sekunder!
Rekord!
Okej...
"L.630..."
"...E.SUL. Avstängt."
- Förstår ni nåt av det? - Nivå 630 Öst.
- Säkert ett sulfatrör. - Avstängt, tydligen.
Okej, tack.
Behöver du en karta?
- Vi har spårat Laureline hit. - Vad gör hon vid Galanasjön?
Ingen aning, sir.
Hon stal ett fordon och åkte in i den röda zonen.
Där tappade vi bort henne.
- Hon måste ha lokaliserat majoren. - General...
- Tre civila säger sig ha information. - Visa in dem.
- Är det ni tre? - Era ödmjukaste tjänare, general.
- Vi önskar er välgång. - Vad vill ni?
- Vi har viktig information... - ...som vi kan sälja...
- ...för 100 baduler. - Var.
Visst.
Valerian?
Stick, ödlan!
Valerian? Hör du mig?
Vakna, Valerian. Snälla...
Stanna hos mig, Valerian.
Kom igen nu...
- Vad gör du här? - Jag kom för att hämta dig.
Minns du att du kvaddade din rymdskoter?
Ja...
- Det var en kurva... - Du dog nästan.
- Tur för dig att jag hittade dig. - Vet vi var kommendören är?
Han har inte synts till. De flög in i en röd zon.
Vi måste hitta honom.
- Kom nu. - Vänta...
- Var det allt? - Vad då?
Inget "tack" eller "bra jobbat"?
Jag skulle ha gjort samma sak för dig.
- Din lilla skit! - Lugn, hördu!
Jag litade mer på dig än på mig. Ville du inte det?
Nej.
Du är fantastisk, Laureline. Klart jag vill gifta mig med dig.
Varför skulle jag gifta mig med en otacksam...
För att du inte kan leva utan honom.
Så fort han försvinner springer du ju efter.
Jag gjorde bara mitt jobb, major. Kan jag få fortsätta med det?
Ja, visst...
Bra.
...sergeant.
- Vad pågår här, kapten? - Jag rapporterar till kommendör Filitt.
Jag är general Okto-Bar! I kommendörens frånvaro har jag befälet!
Grip den här mannen!
Och släpp den här.
Ursäkta!
Jag ber om ursäkt för den här behandlingen.
Vi kommer att fängsla er, men våra läkare ska ta hand om er.
Hjälp oss.
Om du vill ha min hjälp måste du berätta allt du vet.
Varför attackerar ni oss?
För att ni har... det vi behöver.
Sa inte du att tjejen i din dröm hade en omvandlare?
- Jo, precis. - Om djuren kommer från den planeten -
- vill de så klart ha tillbaka den sista i dess slag.
Ja, de trodde säkert att kommendören hade den.
När de märker att han inte har den hamnar jag i topp.
- Oroa dig inte, jag släpper inte iväg dig. - Det är jag som inte släpper iväg dig.
Oj...
- Vilken fin fjäril. - Ja, men rör dem inte.
- Varför inte? - Vissa av dem...
Valerian!
Laureline!
Jag kommer!
Släpp mig, tjockis! Sätt ner mig!
Jag är tyvärr oätlig.
Valerian!
Major, nu får jag in er signal.
Valerian!
FRÄMLINGAR EJ VÄLKOMNA
Några förslag, Alex?
Det enda sättet att ta sig in utan att orsaka en diplomatisk kris-
- är att klä ut sig till dem. Jag föreslår att ni försöker hitta en glamopod.
Tack, Alex.
Har du gjort en dna-sökning?
Ja, men ingen träff bland de 800 miljoner arter vi har i databasen.
- Hur är det möjligt? - Antingen är det en helt okänd art...
- Eller? - Eller så har arten raderats.
General, majoren har dykt upp vid gränsen till den röda zonen.
- I vilket distrikt? - Paradisgränden.
Meddela alla enheter.
Alla enheter, sök efter major Valerian. Ofarlig.
Hitta honom och hjälp till.
- Kan jag hjälpa er? - Ja. Flytta på dig.
Bra. Stoppa ner pistolen i mitt hölster.
Stå still.
Paradisgränden, med smak av åtrå...
Hej sötnos!
Vill du åka med?
Hallå där!
- Hejsan, vill du flyga? - Jag är allergisk mot fjädrar.
Min hjälte!
Fel kille.
- Par ici, mon chéri! - Jag kan inte franska.
Hejsan.
Paradisgränden, med smak av åtrå...
Ut, ditt äckel!
Grabben! Du har kommit rätt, den bästa klubben på hela stationen.
- Jolly! - Ett ögonblick, bara.
Jag är ute efter nåt speciellt.
Klart att du är. Vad du än vill ha, så har jag det!
- Det är jag inte så säker på. - Vad är det du vill ha, då?
- En glamopod. - Vilken tur du har!
Jag har universums allra bästa. Kom.
Jolly!
Vänta...- Kom.
Jag jobbar för staten.
Om du inte vill ha en diplomatisk kris är det bäst att du släpper mig.
Jag kom inte hit för att bli tillfixad. Jag måste gå. Förstår du?
Helt otroligt...
Jag vill inte prova några klänningar!
Ropa hit din hövding eller en tolk, så att vi kan prata!
Förstår du vad jag säger?
Okej...
- Här lämnar man ifrån sig vapnen. - Nej tack, jag är i tjänst.
Regler är regler. Här ägnar vi oss åt kärlek, inte krig.
Här har du din biljett.
Tappa inte bort den.
- Kan vi komma överens om en grej? - Nu ska vi inte prata jobb.
Nu är det nöje som gäller. Vad gillar du för musik?
- Techno, macro, bio, nano... - Jag är mer för retro.
Samma här. Gamla godingar.
Sitt ner och slappna av. Njut av föreställningen.
Hur länge orkar jag fortsätta så här?
- Vad önskas, soldaten? - Häftigt, men inte vad jag var ute efter.
Jag har mer på lager. Säg vad du tänker på.
Jag tänker på mycket, men det här har jag inte tid med. Jag avstår.
- Jag har ett problem och behöver hjälp. - Tyckte du inte om dansen?
Nej... Jo, jag älskade den. Verkligen.
Jag började när jag var fyra år.
Jag har gått på de bästa skolorna. Jag kan bli vem eller vad som helst.
- Det tror jag säkert... - Jag kan alla Shakespearepjäser utantill.
- Lite poesi, kanske? - Visst.
- Rimbaud? Verlaine? - Svårt val.
Jag är rädd för en kyss -
- som en kyss från ett bi
Jag lider så här, i sömnlös elegi
Jag är rädd för en kyss
Vill du veta vad jag tänker på?
Sluta skrika!
Varifrån fick du vapnet?
Major Valerian, jag råder er att sänka vapnet.
- Jag råder er att sätta er ner! - Okej, okej.
- Nej, snälla, skjut mig inte. - Vem fan är det där?
Du, när du var tio. Du ska väl inte skjuta dig själv?
- Kan du bli som vanligt igen? - Okej, okej.
- Nej, inte den. Den andra. - Okej, okej.
Tack.
- Vad heter du? - Vad du vill, sötnos.
Jag har inte tid att leka, sötnos. Vad heter du?
- Bubble. - Jag har tappat bort min partner, Bubble.
Om du hjälper mig att hitta henne så ska jag göra dig fri.
Vad är friheten värd för en illegal invandrare?
Jag jobbar för staten, jag fixar ett ID åt dig. Det lovar jag.
- Charlie dödar mig om jag ger mig av. - Han kommer inte att döda nån mer.
Vad säger du, Bubble?
Gillade du verkligen min show?
Det var den bästa jag nånsin sett.
Tack.
Ingen orsak.
Jag tänkte ta lite rast.
Håll koll på soldatgrabben. Han verkar vara en riktig galning.
- Hoppa av nu, Bubble. - Jaja, jag håller på.
Gick det bra?
Tack.
- Vill du gå in dit? - Ja, men inga främlingar släpps in.
Det gäller att se ut som dem.
Nej, nej! Jag har aldrig spelat en boulan-bathor.
- Är du skådis eller inte? - Ja, men jag måste komma in i rollen.
Fånga rörelserna, beteendet, karaktären...
- Jag behöver repetera... - Lite improvisation skadar inte. Kom nu.
Okej... Vänd dig om.
Det här känns inte bra... Jag måste fixa naglarna.
Är inte hatten att ta i?
Strunt samma.
- Vad håller du på med? - Jag måste få kläm på det här.
Skynda dig, folk undrar.
Jag sa ju att jag behövde öva, det här är en svår roll.
Mycket bättre. Du är duktig.
General, vi har fått upp majorens signal.
- Äntligen. Var är han? - I boulan-bathorernas territorium.
Va? Där kommer ju ingen in.
Och definitivt inte därifrån.
Vi behöver förstärkning, informera ministern.
- Hur tappade du bort din partner? - För att jag är korkad.
- Jag bara flirtar och skämtar. - Yta framför ärlighet.
- Jag i ett nötskal. - Var du ung när du miste din mamma?
- Inte nu, är du snäll. - Man får vara sårbar.
Kan vi återgå till uppdraget nu? Rör ingenting.
- Visa gärna att du är svag. - Jag är inte bra på sånt.
- Det får henne att känna sig viktig. - Hon är det viktigaste jag har.
- Han vill nog att vi går med de andra. - Det låter inte så klokt.
Vi verkar inte ha nåt val.
- Vad händer här? - Det är lunchdags för kejsare Boulan III.
Serveringsjobb är alla showartisters värsta mardröm. Säg det inte till nån.
Var glad att vi inte är huvudrätten.
Jag mår illa.
- Där är hon! - Du hade rätt-en tio-poängare.
Hejsan.
- Det är nåt som inte stämmer. - Ska jag avleda dem med en dans?
Nej tack.
Nu ligger ni riktigt illa till!
- Vi borde gå nu. - Låt mig sköta det här.
- Valerian! - Här är jag!
Du...
Nu ska du uppföra dig! Plats!
- Laureline, det är jag-Valerian. - Va?
- Hoppa av, Bubble! - Ja, du har rätt. Vi sticker!
Oj, ursäkta ers höghet.
Hej, snygging.
Det förtjänade jag.
Akta!
Man slåss inte mot en dam!
Du kommer att göra dig illa.
Jag varnade dig.
Vilken partner!
Bravo! Det där var fantastiskt. Jag är mycket imponerad.
- Hej... - Hej.
Lita på mig.
Tredje regementet närmar sig, sir.
- Nåt nytt från agenterna? - Nej.
- Krav på lösensumma för kommendören? - Nej.
- Ministern ringer. - Okej.
- Till er tjänst, ministern. - Rådet valde er till operationsledare.
- Jag gratulerar. - Tack, sir.
Jag behöver fullständig tillgång till kommendör Filitts information.
Det är tyvärr omöjligt utan hans tillstånd.
Kommendören kan mycket väl vara död.
Om jag ska lyckas med uppdraget måste jag veta allt.
- Åtkomst beviljas. - Tack, sir.
Lås upp.
Ta fram akten om planeten Mül.
Begäran godkänd.
Konflikten med de södra territorierna...
Kriget mot Azien Korn ledde till att planeten Mül förintades.
Jag vill veta mer om planeten.
Den var obebodd...
Vem ledde operationen?
ÅTKOMST NEKAD
Det här känns inte bra.
- Jag sa ju att det fanns en dörr. - Du kollade inte ritningarna, som vanligt.
Hade du föredragit att jag kommit senare?
Jag hade föredragit att inte hamna i en gigantisk soptunna.
Bubble?
Var är du, Bubble?
- Var är hon? - Hon var precis bakom oss.
Här är jag.
- Vad är det? - Jag måste ha skadats i striden.
Bubble... Säg vad jag ska göra.
Det finns inget du kan göra.
För mig är ändå livet smärtsammare än döden.
Säg inte så.
Det är tyvärr så.
Livet är hemskt när man inte har en egen identitet.
Det har du, du är den bästa showartist jag nånsin sett.
Tack.
Det var ett nöje att få uppträda för dig.
Jag överlämnar mitt rike till dig.
- Ta väl hand om det. - Det ska jag.
- Men framför allt... - Ja?
Ta väl hand om henne.
Älska henne gränslöst.
"Utfattig är den kärlek, som kan räknas."
Nu går vi.
- Alla stridsskepp har dockat, general. - Bra. Få igång sektion 1 snarast möjligt.
Vad gör de där k-tronerna där?
Kommendören har själv programmerat dem, de kan inte avaktiveras.
Precis vad vi behöver...
- Vet du vart vi är på väg? - Ja, visst.
Alltså...
- Jag tror det. - Vet du eller tror du?
Jag vet att det låter konstigt, men...
Prinsessan visar mig vägen.
Prinsessan? Visar hon dig vägen?
Ja, alltså... Det är svårt att förklara, men...
Det är som om hon har varit med mig hela tiden.
Vänta nu...
Menar du att du har haft en kvinna inuti dig ända från början?
- Kan vi fortsätta nu, Laureline? - Visst.
- Damerna först. - Jättekul.
Fall in!
- Kapten Kris, sektion 1. General? - Fortsätt.
- Ni får hjälp av en k-tronstyrka. - Det behövs inte.
- Kommendörens order, inte mina. - Uppfattat.
Fortsätt!
- Vi har blivit vilseledda från början. - Vad menar du?
Vi är mitt i den döda zonen, men kan andas utan problem.
Jag ser inga tecken på förorening.
Kommendören vet definitivt vad som ligger bakom den här "absoluta ondskan".
Vad då?
Pärlfolket.
Jag heter Tsûuri, jag är kejsarens son.
- Kan du presentera oss för pappa? - Han väntar på er.
Kontakta generalen och få hit alla medan jag förhalar det här.
Du får fixa förstärkning den här gången.
Helt otroligt.
Följ med mig.
Det här är min far, kejsaren.
Jag heter Haban-Limaï och det här är min hustru Aloï.
Melo ine! Välkomna hit.
Min son kände sin systers närvaro, prinsessan Liho-Minaa, i dig.
Hon verkar ha valt ut dig.
Vad menar du?
I vårt dödsögonblick släpper vi ut all energi i kroppen i form av en våg-
- som tränger igenom tid och rum.
Ibland hittar den en godsint värd.
Liho-Minaa utsåg dig som beskyddare av hennes själ.
Jag sa ju det.
Dottern min...
Jag är så glad över att få träffa dig.
Detsamma.
Alltså... Det är hon med.
Vad var det som hände er och ert folk?
Vår planet var ett paradis, där vi levde i harmoni med elementen.
Vi ägnade oss främst åt att fiska efter pärlor, som innehöll en otrolig energi.
De gjorde marken fruktbar och kontrollerade vindarna och tidvattnet.
Tre gånger om året gav vi åter åt marken det som haven hade skänkt oss.
Så levde vi i harmoni i århundrade efter århundrade.
Tills apokalypsen kom.
På himlen över vår planet utkämpades ett brutalt krig-
- mellan parter vi inte ens kände.
- Missiler laddade, sir. - Sätt in fusionsmissiler.
- Bekräftar ni det, sir? - Ja, det gör jag.
Enligt er order.
Med Guds nåd.
- Er dotter dog i striden. - Ja.
Med sex miljoner andra.
Vad hände efter explosionen?
Vi drev runt i rymden i många år-
- på ett rymdskepp vi räddade bland vraken.
Det var till hälften förstört.
Det var en helt ny miljö för oss.
Först behövde vi tid att förstå oss på den-
- och ta hand om den omfattande kunskap som låg lagrad i dess databas.
Vi lärde oss språk och matematik-
- fysik, kemi och filosofi.
Vi lärde oss om miljontals planeter, stjärnor och månar-
- i ett universum vi inte ens visste fanns.
Vi lärde oss om de otaliga arter som lever där.
Däribland människorna, de som förstörde vår planet.
Tiden har inte fått minnet av vår förlust att blekna-
- men den har hjälpt oss att släppa vreden mot de ansvariga.
Så en dag, hittades vi av skrotletare som drog fram genom galaxen.
Efter några år var deras lastrum fullt.
Och de reste vidare för att sälja lasten vid en enormt bygge.
- Alpha... - Ja.
De tusen planeternas stad.
Där många arter, i hundratals år-
- har delat kunskap och intelligens med varandra.
Vi höll oss gömda på Alpha medan vi iakttog och lärde oss.
Tills vi själva hade både kunskap och material för att bygga ett eget skepp.
Vår planet är borta för alltid-
- men med hjälp av det vi lärt oss kan vi nu återskapa vår förlorade värld.
- Fantastiskt. - Det saknas bara två saker.
- En Mül-omvandlare. - Och en pärla.
Den enda Tsûuri lyckades rädda.
Vi är överlevare, men det gör oss också till vittnen.
Vittnen av händelser som människorna vill sudda ut och glömma för alltid.
Vi kan förlåta, men hur skulle vi kunna glömma?
Vi gav er inget annat val än att stjäla omvandlaren.
- Tsûuri anlitade ett proffs. - Igon Siruss.
Men major Valerian tog tillbaka omvandlaren.
Då var ni tvungna att kidnappa kommendören och få honom att säga sanningen.
Nu vet ni vår historia.
Vårt öde vilar i era händer.
Major... Grip genast de här varelserna.
- De har kidnappat mig och är farliga. - De tillhör pärlfolket från planeten Mül.
Jag har hört deras löjliga historia. Mül var obebodd.
Deras existens bevisar väl motsatsen?
Det fanns inget liv på planeten. Detektorerna var tvärsäkra. Grip dem!
- Hur kan ni vara så säker? - Jag har läst rapporterna...
Ni var med ombord.
Ja, det var jag.
Vi hade betydligt värre saker att oroa oss för.
Vi blev beskjutna och förlorade 500000 soldater på en dag.
Det var ett blodbad!
Ni var så upptagen att ni inte såg att detektorerna upptäckte liv.
Eller än värre, ni offrade planeten trots att ni visste att den var bebodd.
Kommendör, planeten är bebodd.
- Av primitiva varelser. - Nej, kommendör.
Jag har upptäckt avancerat språk och stora mängder hjärnenergi.
Major...
Historien är på frammarsch, och varken du eller några vildar ska få stå i dess väg.
När ni insåg att överlevare från Mül bodde på Alpha-
- ville ni radera alla spår av ert misstag.
I stället för att ta konsekvenserna.
Ingen får överleva.
Och ni förstörde alla major Samks bevis mot er.
Vad skulle jag ha gjort? Jag hade inget val!
Att erkänna ett sånt misstag skulle orsaka oerhörd skada.
Ekonomin skulle aldrig återhämta sig.
Vi skulle omedelbart förlora vårt ledarskap och få sanktioner mot oss.
Vi skulle bli bannlysta från Alpha-
- och förnekats åtkomst till den främsta informationsmarknaden av alla.
Hade ni önskat era medmänniskor det?
Att leda dem mot ruinens brant och tvinga dem tusen år tillbaka?
Rådet ansåg det vara lämpligt att skydda våra invånare.
Är inte det deras och min plikt? Och er!
Vill ni hellre riskera att ödelägga vår ekonomi för ett gäng...
- Vildar? - Ni har helt klart påverkats av dem.
Missta er inte. Det är han som utgör hotet!
Han är fienden!
Ni är själv er värsta fiende, kommendör.
Om ni inte förlikas med ert förflutna får ni ingen framtid.
Major... Jag beordrar er att gripa honom.
Kan vi tala i enrum ett ögonblick?
Vad är det frågan om?
Det där har jag lärt honom.
Tack för pratstunden.
Rappa på!
- Sektion 1 går in i den röda zonen. - Förbered sektion 2 för framryckning.
Det här var trevligt, men vi måste rapportera till vårt folk.
Här... Den är er.
Vi ska se till att ställa allt till rätta.
- Nu tar vi med... Vänta, vad gör du? - Jag ger dem omvandlaren.
- Nej... - Pärlan är värdelös utan den.
Ja, men...
Ursäkta oss ett ögonblick.
Den tillhör Federationen och är förmodligen den sista i sitt slag.
Håller du med kommendören om att "allt ert är mitt"?
- Vi har inte rätt att lämna ifrån oss den. - Federationen måste sona sina misstag.
Ja, men det kan inte vi besluta. Låt rätten avgöra det.
De är ju 18 ljusår bort, Valerian. Bara vi kan ställa det här till rätta.
Laureline... Jag är soldat, jag håller mig till reglerna.
Det är det som gör mig till den jag är.
Vet du...
Därför jag inte vill gifta mig med dig, för du vet inte vad kärlek är.
- Det här har inget med kärlek att göra. - Där misstar du dig.
Kärleken är mäktigare än allt annat, Valerian.
Den övertrumfar alla lagar och regler och alla soldater och regeringar.
Titta på henne.
Tänk dig in i hennes situation.
Hon har förlorat hela sitt folk och sin dotter-
- men hon är beredd att förlåta. Det är äkta kärlek.
Det är den tillit man ger någon annan-
- och jag trodde att jag kunde vara den för dig.
- Men uppenbarligen... - Det kan du.
Det är du.
- Jag skulle kunna dö för dig. - Jag ber dig inte att dö för mig.
Jag ber dig att lita på mig.
Okej, ge den till dem.
Tack.
Det är vårt fel att ni har förlorat er planet-
- och det vore en ära att få hjälpa er att få den tillbaka.
Här...
Meli mana.
Det betyder "tack".
Sprid ut er.
Vi är med er, kapten. Några spår av smittämnen eller strålning?
Varken eller.
Det stämmer inte.
Du ville väl till stranden?
Vår dotter gjorde ett klokt val.
Hon kan vila i frid nu.
Nu måste vi ge oss av.
Må ni och ert folk få leva i fred vart ni än färdas i rymden och i livet.
Sprängladdningarna är utplacerade, general.
Uppfattat. Evakuera området. Ni har fyra minuter på er.
Det är uppfattat.
Far... Det är hundratals soldater runt rymdskeppet.
- Vi är snart borta. - Ni hinner inte.
- Kan vi inte nå omvärlden? - Utan signalstörning vore vi försvarslösa.
Om ni inte låter mig prata med dem blir ni försvarslösa för alltid.
Bara ett samtal.
- Stäng av störsignalen. - Tack!
Väggen stannade upp, det är nåt på gång.
Behåll era positioner, vi analyserar uppgifterna.
- Hur kan de göra så? - Generalen agerar enligt regelboken.
Jag hatar regelboken.
De verkar ha byggt nåt slags rymdskepp bakom väggen.
Kontakt med fienden.
- Beskriv den. - Varelserna som kidnappade kommendören.
Verkar de fientliga av sig?
- Melo ine. - Melo ine.
Inte direkt.
- Är de beväpnade? - Nej.
General, vi får in en signal från 2005-modulen Destiny.
- Va?! - Det låter som major Valerian.
- Koppla in honom. - Generalen är här, major.
- Major? - Major Valerian och sergeant Laureline.
Vi är på andra sidan väggen. Avbryt anfallet omedelbart.
Jag kan inte läsa av era dna-koder. Ni vet hur det fungerar.
- Jag måste vara säker på att det är ni. - Vi har inte tid med sånt tjafs!
Vi är här med folket ni redan har förintat en gång-pärlfolket från planeten Mül.
- Backa, innan ni begår ännu ett folkmord! - Temperamentet stämmer.
- Mül var obebodd. - Ni vet att det inte stämmer!
Kommendören var där och gav ordern, och nu ville han eliminera de överlevande.
De levande bevisen på hans misstag. Avbryt operationen!
Det kanske förklarar varför kommendören förhörde den där varelsen.
Är kommendören där?
Kom igen, vakna nu!
- Du har telefon. - Va?
Dags att erkänna, kompis.
Hallå?
Ingen dna-kod, men rösten stämmer.
Det här är general Okto-Bar. Hör ni mig, kommendör?
- Vad är det som pågår? - Vi står beredda att spränga.
I enlighet med er order.
Bekräftar ni ordern?
Eller har ni något att berätta som kan få mig att avbryta anfallet?
Jag är soldat.
En soldat väljer alltid död framför förödmjukelse.
Utplåna dem.
- Vad fan gör ni? - Jag gav ingen order!
Avbryt, kapten!
Det är inte vi! Det är k-tronerna som beskjuter oss!
Din jävel!
Jag måste hjälpa Tsûuri! Håll koll på honom!
Han ska ingenstans.
Ducka! Ta skydd!
- Ge mig allt du har, Alex! - Uppfattat.
Tack!
- Neza! Stoppa nedräkningen! - Ja, sir!
Skynda dig, Neza!
- Hur lång tid är det kvar? - Tio sekunder!
Skynda på!
Neza...
Leta efter överlevande.
Rapportera, kapten.
Det finns inget kvar, bara ett stort hål.
De gav sig av med rymdskeppet. Allt är borta.
- Och agenterna Valerian och Laureline? - Nej, inga spår.
- Och kommendören? - Är det nån där?
Vänta, jag hör nåt.
- Jag ser en kropp. - Släpp ner mig, era odågor!
Det är kommendören.
- Lever han? - Ja.
- Han lever och rör sig. - Bra.
Grip honom.
Hjälp!
- Vet du var de har lämnat oss? - Vi har två timmar kvar till semestern.
- Jag sköt upp nödraketerna. - Två timmar?!
Jag vet. Två timmar ensam med mig, vad jobbigt.
Verkligen, det är en hel evighet.
Du...
Nu när uppdraget är slutfört kanske vi kan prata klart.
- Om vad då? - Vi pratade ju om framtiden.
Jaså? Hur ser framtiden ut, då?
Du -
- och jag.
Vi två.
Grattis på födelsedagen.
Tack, Valerian. Det var romantiskt.
- Har du tänkt ut det här själv? - Ja. Du betyder så mycket för mig.
Laureline...
Vill du göra mig den äran att bli min fru?
I nöd och lust?
- Nöd? Är det förhandlingsbart? - Nej.
Då så.
Var det ett ja?
Det var ett kanske.
- Märkligt. Är det så här kärlek fungerar? - Nej, det är så här jag fungerar.
Lärde du dig ingenting av att dela kropp med en kvinna?
Jo...
- En sak lärde jag mig. - Vad då?
Att jag bara vill ha ditt namn på min spellista.
TILLÄGNAD PAPPA
Översättning: Martina Nordkvist